Mies juoksi junan päähän.
Tytön hahmo, joka kutistui hänen silmissään -
kasvoi kasvamistaan hänen sydämessään...
21. kesäkuuta 1974 Ricardo Morales -
söi viimeisen aamiaisen Liliana Coloton kanssa.
Hän muistaisi lopun ikänsä kaiken siitä aamusta.
Ensimmäiset lomasuunnitelmat, -
yskään nautitun sitruunateen puolentoista sokeripalan kera.
Marjahillon, jota hän ei enää maistaisi.
Hänen aamutakkinsa kukkakuviot ja ennen muuta hänen hymynsä.
Se hymy kirkasti koko aamun ja suli poskella auringonvaloon...
Pelkään
Taivaan portista asteli enkeli. - Espósito...
Hei, muru.
Kukas se siinä. - Herra tuomari.
Herra komisario. Onko pomo paikalla? - On, tehkää hyvin.
Kiitän ja kumarran. Näytät oikein pirteältä.
Mokomakin paskiainen! - Katso peiliin vaan.
Portit ovat auenneet...
Teidän korkeutenne.
Tämäpä yllätys!
Saako tulla? - Mitä sinä täällä?
Teki mieli jutella. Ehditkö?
Valmistelin vain istuntoa. Otatko kahvia?
Vai vietätkö terveellisiä eläkepäiviä?
Mariano!
Niin? - Haetko meille kunnon kahvit?
Kirjoitan lausuntoa...
Vielä mitä! Herra Benjamin Espósito, tuore vapaaherramme honoris causa-
ja vanha ystäväni. Mariano, harjoittelija.
Ei hassumpi, vai mitä?
Tuo pari leivosta ja itsellesi patukka.
Minun kahviini paljon maitoa.
Niin, mikä se vaivasi olikaan? Vanhuus?
Vanhuksen kahviin paljon maitoa.
Odota... Puhutaanko oikein asiaa? - Ei.
Jätä ovi auki, poika. Käy istumaan.
Sinäkö kirjoitat romaania?
Olen kirjoittanut aina. Katso arkistosta.
Niin, niitä juttuja...
Montako sivua romaaniisi tulee?
Ihanko kannetkin? - Kiitos vain rohkaisusta.
Pitäisikö vain pyöriä muiden jaloissa tai autella vähäsen?
Haluan kirjoittaa. Mitä pahaa siinä on?
Haluan kirjoittaa Moralesin tapauksesta.
En tiedä miksi. Se vain pyörii mieleSsä.
Miksi emme puhuneet siitä koskaan?
Älä vain kirjoita romaaniasi käsin.
Odotahan.
Olen aloittanut ainakin 50 kertaa enkä pääse alkua pidemmälle.
Tätä menoa koko eläke menee vihkoihin.
Autatko vähän? - Anna kun minä.
En taida jaksaa...
Se painaa tonnin.
Vanha kunnon Olivetti.
Se oli varastossa. Lkivanha vehje.
Onko "A" korjattu? - Kuka nyt A:ta kaipaa!
Ota se. Olette yhtä muinaisia molemmat.
Nyt ei auta. On ryhdyttävä toimeen.
Mistä aloitan? - Minkä muistat parhaiten?
Siitä on 20 vuotta. Mikä jäi mieleen?
Voit aloittaa siitä.
Pojat, saanko esitellä: uusi pomonne, Harvardin tohtori-
neiti lrene Menéndez Hastings.
Se äännetään kuten Skotlannissa. - Anteeksi, tietenkin.
Uusi oikeuden sihteeri. Avustajanne Benjamin Espósito.
Kävin kyllä Cornellin, en Harvardia.
Pablo Sandoval, avustajanne ja nöyrin palvelijanne.
Hei...
Oletko sinä siinä?
Olen. Minä vain...
Mieleen tulee useita aloituksia -
mutten tiedä, liittyvätkö ne tarinaan.
Käy toimeen, älä mieti liikaa.
Veripankki, huomenta. - Herra Espósito.
Väärä numero? Selvä. - Murhatapaus 25. piirissä.
Nyt on 18. tuomiopiirin vuoro.
Raiskaus ja murha... - 18. piiri!
Huomenta, pojat. - Huomenta.
Onko joku pyhimys kuollut? - Miten niin?
Sureva enkeli tuli juuri sisään.
Meillä enkeleillä on keinomme näyttää hoikemmalta.
Saisinko Chávezin kansion? - Toki.
Olet Sinä aika epeli.
Miten niin? - Kysytkin vielä.
Mistä tempaiset heti kohteliaisuuden?
Olenkin prinssi sammakon vaatteissa.
Herra Espósito...
Nyt on meidän vuoromme. ASianajaja Romano sanoi niin.
Sano että kenraali Espósito antaa huutia! - Selvä.
Etkä mene.
ltse mykistyn täysin, kun hän astuu sisään.
Minä en olekaan rakastunut. - En minäkään, pöljä.
Mene vain.
Haluan paperit tähän näin. Yksinkertaista...
Romano, miten niin on meidän vuoromme?
Mehän vuorottelemme, ja nyt meille tuli töitä.
Kioskiryöstöä ja murhaa ei voi verrata toisiinsa!
Sopii kysyä tuomari Fortunalta. - En halua lisää ongelmia.
Miksi minä aiheuttaisin ongelmia?
En minä sillä... Tuntui vain hölmöltä -
vaivata teitä niin mitättömällä asialla.
Nyt on teidän vuoronne. Kannattaa kiirehtiä -
tai ehditte korkeintaan hautajaisiin.
Mitäs Báez?
Sitä samaa. Entä itse? - Repeän riemusta.
Näytätkin hilpeältä. - Olen hilpeyden huippu.
Kiva kun se hölmö lähetti katsomaan ruumista.
Ja hölmöjä piisaa. Osa ottaa hölmöytensä tyynesti.
Ja mikäs siinä. Harmitonta sakkia.
Päivää, komisario. - Siinä yksi.
Osa luulee olevansa neroja.
Paskovat kaikkialle, ja muut siivoavat.
Tunnen parikin. Tuomari ja kollegani 18. piiristä.
Ei tiedä onko hän hölmö, kusipää vai molempia. Vuoro oli hänen.
Sanotko tuomarille, ettei ole minun tehtäväni...
Liliana Coloto, 23. Opettaja. Oli juuri mennyt naimisiin -
pankkivirkailija Ricardo Moralesin kanssa.
Vanharouva mainitsi pari työmiestä. Korjasivat asunto 3:n parveketta -
mutta Sade keskeytti työt pariksi päiväksi.
Eikä miehiä ole näkynyt? - Ei.
Jututan uhrin aviomiestä. Nähdään. - Tulen mukaan.
Päivää. Ricardo Morales?
Ricardo Morales? - Minä olen.
Komisario Báez liittovaltion poliisista.
Onko kellään muulla avainta asuntoonne?
Onko viime päivinä näkynyt outoja kulkijoita?
Naapurin mukaan lounastitte aina kotona.
Aika pitkä matka. Oliko erityistä syytä?
Anteeksi, en kuullut.
Meillä oli sellainen yhteinen tapa.
Katselimme yhdessä kermakakkukomediaa.
Hän nauroi. Hänestä se oli niin hauskaa.
Teidän on tultava ruumishuoneelle.
Yrittäkää kestää. Tiedän, että se on raskas tehtävä.
MorAles Alkoi miettiä tulevAisuuttAAn.
Se olisi silkkAA tyhjyyttä.
Mikä tätä romua vaivaa? "A" ei toimi.
Vie se pois minun silmistäni.
Kuka tätä huolii? - En tiedä. Vie se johonkin.
Mitäs sanot tästä, Benja?
"Minä, tuomari Raimundo Fortuna Lacalle -
julistan olevani täysin vailla järkeä -
ja kykenemätön hoitamaan tehtäviäni."
Tuo on ihan pielessä. Antakaa tänne.
Näin se menee: "Siviililain pykälien 141-143 nojalla -
TODETTAKOON, että Raimundo Fortuna Lacalle -
on mieleltään sairas eli hullu, -
kärsii kroonisesta hourailusta -
ja on näin ollen täysin kykenemätön hoitamaan virkaansa."
Huomenta. Onko paljon allekirjoitettavaa?
On. Se Nicolosin juttu. - Ei kovin paljon.
Pari todistajanlausuntoa vain. - Hyvä.
Olisi vielä yksi, herra tuomari. - Kiitoksia.
Päivää, herra tuomari. - Päivää.
Benjamin. Pablo. Neiti. - Päivää.
Tässä osoituS 18. piirin suopeudesta.
Muistathan tapauksen, joka harmiksesi lankesi teille?
Se on nyt ratkaistu.
Asunto 3:n työmiehet on pidätetty ja viety 25. piiriin.
Voit hakea heidät kuultaviksi sitten kun sinulle sopii.
Siis mitkä miehet? - Katsotaanpa...
Jacinto Cáceres, bolivialainen, 35 vuotta.
Juan Robles, 34. Sentään argentiinalainen.
Vaikuttavaa, Romano.
Tätä menoa 18. piiri saa kaikki vaikeat tapaukset. Valitan.
Mitä turhia, on ilo olla avuksi. Kinastelu ei johda mihinkään.
Espósito, terve! - llmoittiko Romano tulostani?
Tein jo raportin, ja toimitan pidätetyt teille huomenna...
He tunnustivat. - Haluan nähdä heidät.
...tai maanantaina. - Avaa ovi.
Tarvitaan Sicoran lupa.
Sicora haukkaa pian hatullisen paskaa.
Kyllä sitä riittää sinullekin.
Mitäs tehdään?
Oletteko Cáceres?
Olen RobleS. Hän on Cáceres.
Cáceres...
Ei mitään hätää.
Saatanan typerys! - Oletko seonnut?
Pidätytit kaksi syytöntä miestä!
Eivät olleet edes murhan aikaan paikalla! - Ihan sama!
Heidät hakattiin tunnustamaan!
Teen valituksen! Yritähän selvitä tästä!
Haista paska! - Olet mennyttä. Urasi on lopussa.
Mokoma meteli parista paskanaamasta! - Sinun naamasi on kohta paSkana!
Riittää jo! - Alahan etsiä töitä. Tänne et astu jalallasikaan!
Nyt sinä tempun teit! Varo vaan!
Benjamin... - Ei tässä mitään.
Teen valituksen. Palaan pian.
Hyvä on. - En viivy kauan. Ei hätää.
Näitkö Sandovalia? - Hän lähti.
Mihin? - Talcahuanoon kai.
Presidenttihän on kansankiihottaja. - Varo sanojasi, tai käy huonosti.
Ylimmäinen tuomari Espósito tuli juuri sisään. - Teidän korkeutenne.
Mitä hän on velkaa? - Maksan itse juomani.
Ja hitto, ilta on vasta nuori. Kyllä minä maksan...
Ei, ei... On minulla rahaa...
Maksettu. - No, siinä tapauksessa herra Espósito tarjoaa kierroksen.
Kiitos. - Ei, ei...
Annahan olla. Täällä et pomottele.
Älä nolaa minua ystävieni nähden.
En auta enää ikinä, jos sinä aina...
Joo, antaa olla jo. Selväksi tuli.
Mennään sitten.
Minä lähden. - Nähdään taas.
Missä takki... - Tässä.
Terve sitten, Emilio.
Hän haluaa kotiin vaimon luo.
Tuot hänet tähän aikaan ties mistä...
Saisit kiittää minua. - Ei tämä käy päinsä.
Hän on tuollaisessa kunnossakin... - Syytätkö siitä minua?
Kuka siellä? - Benjamin Espósito.
Kuka? - OikeuStalolta, muistatteko?
Hän oli kaunis. - Niin oli.
Harmi, että ne tyypit pidätettiin. - Pääsivät varmaan jo vapaakSi.
Lääkärin piti ensin tutkia heidät valitusta varten.
Katselkaa vain, niin hän tulee tutuksi.
Tässä on toinen albumi.
Katselen hänen kuviaan päivät pitkät.
Tavallaan kiellän kaiken, mutta...
Kestänpä siihen asti, kunnes tekijä löytyy.
Hänen valmistujaisensa.
Hän muutti Chivilcoysta tätinsä luo ja sai Almagrosta töitä.
Tapasimme pankissa, kun hän tuli maksamaan verojaan.
Miten ihmeessä uskalsin läheStyä häntä?
Kuulkaa. Kun se tekijä jää kiinni, mikä rangaistus häntä odottaa?
Raiskausmurhasta saa elinkautisen.
Meillä kun ei tuomita kuolemaan. - En hyväksy kuolemantuomiota.
En minäkään. Ajattelin vain, että teille se olisi hyvitystä...
Hyvitystä? RaiSkattaisiinko hänetkin hengiltä?
Ei, hän saisi nukahtaa myrkkyruiskeeseen.
Menisin mieluusti hänen tilalleen.
Hän oli siinä 17 tai 18. Kevätretki Chivilcoyssa.
Onko tuttu paikka? - Ei.
Hän vei minut sinne, tapaamaan vanhempiaan.
Ei. Eläköön vanhaksi mieheksi.
Kokekoon tyhjän elämän.
Mitä nyt?
Ei mitään.
Oliko hänellä veljiä? - Ei, miten niin?
Kukahan tämä on? - Näyttäkää.
Hän on monessa kuvassa, katsoo Lilianaa.
Opetin tämän Lilianalle.
Vuosien myötä valokuvien henkilöt unohtuvat. - Totta.
Laporta, Rodriguez, Cardoso, Simoni...
Tässä. Gómez. Lsidoro Gómez.
No?
Se ääriviivajuttu tuntuu hullulta.
Niin, mutta... Katseet kertovat paljon.
Poika katselee naista ihaillen.
Silmät... puhuvat.
Puhuvat ne paskaakin. Saisivat vaieta.
Joskus on parempi, kun ei katso.
Mitä? - Emme koskaan puhuneet siitä tapauksesta.
Milloin palasit Jujuysta? - 1985.
Miksi teet tämän nyt? - En jaksa kykkiä kukkamaalla.
Miksi?
Kuljin harhaan yli 20 vuotta.
Työasioissa, ystävyyssuhteissa -
avioliitossa ja useissa... naiSjutuissa.
Nykyään mikään ei vie minua harhateille.
Olin yhtenä iltana ravintolaSsa ja näin itseni syömässä yksin.
En pitänyt siitä näystä.
Sinä et jää yksin, mutta usko minua.
Kun yritän löytää Syitä ja ratkaisevia hetkiä -
niin kaikki tiet johtavat Moralesiin.
On kuin elämäni olisi...
Vastaa. - Se on vain Alfonso.
Vastaa vain. - Soitan hänelle.
Ei minua haittaa. Vastaa.
Hei. No, mitä? Ei mene enää kauan...
Aloita vain, tulen pian.
Niin? - lltaa. Onko lsidoro Gómezilla?
Kyllä.
Onko hän kotona? - Hän ei asu enää täällä.
Eikö? - Ei. Hän muutti Buenos Airesiin.
Vai niin... - Kuka te olette?
Soitan... valtuutettu Méndezin puolesta.
Työpaikka-asiaa. Milloin hän muutti Buenos Airesiin?
Ehkä noin kuukausi sitten.
Onko teillä osoitetta? ASia on tärkeä.
Hän on töissä rakennuksella...
Vai niin. - Hän sanoi, että se on...
Se taisi olla...
Montevideossa, lähellä Lanústa...
En muista tarkkaan, mutta...
Mistä työstä on kyse?
Se työ... kiinnostaa häntä varmasti.
Työnantaja on valtuutettu Méndez, ja...
Kertokaahan... - Niin?
Oliko hän Liliana Coloton ystävä?
Liliana Coloto...
He seurustelivat. Tyttö on täkäläisiä. Miten niin?
Liliana on valtuutetun alainen -
ja hän suositteli herra Gómezia.
Vai niin...
lsidoro ilahtuu, kun kuulee.
Mahtaako hän muistaa Lilianan?
Varmasti. Hän piti tytöstä kovasti.
Sitten tyttö muutti Buenos Airesiin, eivätkä he kai enää tavanneet.
Haloo? Haloo?
On ihme, jos se tyyppi on täällä. Aäliö.
Hänhän menetti rakkaansa. - Tarkoitin ääliöllä sinua.
Jos olisit soittanut heti minulle...
Huomenta. EtSimme lSidoro Gómezia.
Keitäs te olette? - Mike Hammer, nilkki.
Tuliko Gómez töihin? - Ei ole näkynyt.
Anna osoite. - Hetkinen. Fernández!
Tiedämme, että Gómez sai illalla puhelun.
Hän meni sisään, ja 10 minuuttia myöhemmin -
hän tuli matkalaukun kanssa ulos.
Viikon palkka jäi maksamatta, mutta mies häipyi vähin äänin.
Voin kyllä vielä kysellä...
Minäkin näin ne valokuvat.
Kuinka en huomannut sitä tyyppiä?
Antakaa sen tapauksen olla, Espósito.
En aio anoa Chivilcoysta lupaa -
etsiä jonkun mummelin kotoa kirjeitä jotka hän ehkä sai pojaltaan...
Aivan järjetön pyyntö, Espósito.
Olette ainoa mahdollisuutemme.
Teitte jo tarpeeksi vahinkoa Romanolle.
Raukka sai siirron johonkin peräkylään.
Tai ehkä hän on Chivilcoyssa. Kysykää ihmeessä.
No, kenraali sanoi mitä piti...
Mitä minä oikein teen?
Morales käy yhä pahemmaksi -
tappaja tietää, että olemme jäljillä -
tuomarini on ääliö, haluan tappaa lrenen -
ja ainoa tyyppi, johon voin luottaa, on rapajuoppo ja täysi ääliö.
On minulla yksi valtti, pieni tosin.
Nythän on 28. päivä. Ääliöjuoppo ei ole vielä saanut palkkaansa.
Ja viime kuun palkka meni jo kurkusta alas.
Kun tulee laskun aika, mitä hän tekee?
Sanoo olevansa peeaa, joutuu putkaan -
ryömii kotiin ja vaimo heittää ulos -
vai pyytää pölkkypääpomoaan, minua, maksamaan laskun?
Koska pomo ei ole täysi pölkkypää, hän maksaa vielä yhden kerran.
Jos saa jotain vastineeksi.
Ääliöjuoppo ei voi kieltäytyä.
Vai mitä?
Kusettaa. - Odota.
Kyllä se mummeli vielä tulee ulos.
Liikaa Napoleon Soloa ja Perry Masonia. Se sinussa on vikana.
Nyt on pakko päästä kuselle.
Pirulauta! Voi perhana sinua!
Säikähdin niin julmetusti!
Ai sinä säikähdit? Mitä sinä täällä teet?
Tulin auttamaan. - Painu vahtimaan!
Jos eukko tulee, käy huonosti. - Ei tule.
Mistä tiedät? - Kauppareissu kestää.
Rauhoitu nyt, hyvä mies.
Löytyikö mitään? - Kirjeet.
Löysin kirjeet, mutta... Osoite puuttuu.
Ei kuoria, ei oSoitetta.
Tämä on tullut vastikään. - Niin?
On ihan tuore.
Jospa kuoret ovat roskissa? - Käy katsomassa.
Eipä näy.
Eikö löydy? Pengoitko kunnolla?
Haluatko? - Lopeta.
Mikäs nyt on? Menepäs...
Mikä sinulla on? Tule, tule.
Odota,kohta pääSet ulos. Alähän nyt...
Ajanko minä?
Koiralla oli varmaan raivotauti. Kuolet kohta.
Mikset vahtinut? Jos jäämme kiinni...
Mehän etsimme niitä kirjeitä, joten olisi hän huomannut...
Siksi jätimmekin kirjeet sinne.
Et kai sinä hölmö ottanut niitä mukaan?
Mitä jos otinkin?
Mitä jos? Jos eukko huomaa sen -
hän kertoo Gómezille, joka katoaa ikiajoiksi!
Etkö tajua? Oletko täysi ääliö? - No kun sinä...
Kun huomaan, miten homma hoituu, toimin mieluummin yksin!
Pirulainen...
Kumouksellisten päämaja, voinko auttaa?
Ai väärä numero? No, sattuuhan sitä.
Valkeneeko? - Jotain hämärää tässä on.
Ihan kuin tyyppi olisi tiennyt, että lukisimme kirjeet.
Pelkkiä nimiä, ei mitään tähdellistä.
Kuuntele. "Älä huoli. Olen kuin Manfredini, en Bavastro."
Chivilcoyn väkeä...
Näytähän. Voi helkkari...
Spermapankin lainaosasto, huomenta.
Spermapankki. Otto vai pano? - Espósito, Sandoval.
Ai väärä numero? - Sandoval. Tuomari Fortunan huoneeseen.
Kai te kuulette ääneni kun puhun, Espósito?
Kyllä. - Eli jos käsken tehdä jotain -
ja teette päinvastoin, ette ole kuuro.
Ette piittaa käskyistäni paskan vertaa.
Onko näin, Espósito? - Ei nyt aivan.
Jos kollegani Chivilcoysta soittaa raivoissaan -
että kaksi alaistani murtautui vanhan naisraukan taloon -
sanani eivät ole olleet paskakikkareen arvoiSia!
En tiedä, mistä kolleganne kuuli moista.
Noin minäkin sanoin hänelle.
Kollegani kuitenkin kertoi -
että pari päivää sitten Chivilcoyn kaupungissa -
Francisco Saveyn ja Schiaffinon kulmassa -
Chivilcoyn kaupungissa -
oli pysäköitynä musta Peugeot -
jonka rekisterinumero oli 133-809.
Kollegani pyysi liittovaltion poliisia -
tarkistamaan ajoneuvon tiedot.
Kenen nimissä auto mahtoi olla?
Sanokaahan te.
Omistajan nimi on Es...
Espo...
Esposi...
...to?
Liittovaltion poliisi kertoi myös, missä kyseinen henkilö työskentelee.
Tuomari soitti minulle ja pyysi selitystä.
En kyennyt selittämään.
Minä kun en olekaan tuomari vaan pahimman luokan idiootti.
Sillä kun pyydän A:ta, saan Z:n.
Niin kuin nyt tämänkin paskarakkineen!
Anteeksi vain, mutta...
Tekeillä on jotain outoa. - Aivan.
Ei siinä vielä kaikki.
Kohta voitte jatkaa halveeraamistani mutta kuunnelkaa vielä tovi.
Silmiinpistävintä siinä pikkukaupungissa -
ei ollut kaksi pääkaupungin miestä.
Eikä sekään että toinen heistä sitoi nauhattomien kenkiensä nauhoja.
Merkillisintä oli, että toinen heistä -
marssi kauppaan, tervehti kaikkia -
osti pullollisen viskiä ja poistui sitä siemaillen.
Kuvailenko tarkemmin?
Paras kieltää kaikki. "En se ollut minä, en tiedä mitään..."
Älä puhu minulle enää ikinä.
Kiellä kaikki. -Älä ikipäivänä.
Me vain... - Häipykää silmistäni.
Oletteko tekin meitä vastaan? Kuuletteko? Lrene!
Toimitte typerästi ja minun selkäni takana!
En vain... - En ole täällä pelleilemässä!
En ole sanonutkaan niin. - Ajattelette niin.
Mutta minä olen teidän pomonne ja te olette alaiseni!
12 kirjettä, 31 liuskaa.
Maininnat: Viisi työpaikkaa, kaksi rakennusmiehenä -
yksi ruokalähettinä, kahdesta ei tietoa.
Kolme pääkaupungin osaa: Monte Grande, San Justo ja Avellaneda.
Kuusi erisnimeä: Anido, Mesias, Oleniak -
Manfredini, Bavastro ja Sanchez.
Yksi nainen: Rosa, ilmeisesti täti.
Siinä kaikki. Loput aivan turhaa.
Benjamin. - Turhaako tämäkin?
Voitteko tulla?
Voitte jättää oven auki.
Selitin Fortunalle, että olette idiootti.
Hymyni lumoamana hän tarttui luuriin -
ja sai Chivilcoyn tuomarin unohtamaan koko jutun.
Kuinka voin kyllin kiittää?
Pyydän välttämään moista vastaisuudessa.
Voitte mennä. - Kysyisin yhtä asiaa.
Kuinka lumoava hymynne on? En ole nähnyt.
Se on sulhaseni yksinoikeus. - Niin tietenkin.
No niin, en vie enempää aikaanne.
Tuokaa Liliana Coloton kansio sinetöitäväksi ja arkistoitavaksi.
Tapaus on loppuunkäsitelty.
"Miehelään meno". Nykynuoriso nauraisi.
Kuka enää menee miehelään?
Kukas hän olikaan? Oli täällä alle vuoden.
Godoy. Larreta järjesti hänelle paikan. Muistatko?
Toki. Minä hölmö en vain päivännyt tätä kuvaa.
Oliko Chivilcoyn jutuSta mennyt pari kuukautta?
Viikko. Muistan sen hyvin. Viikko riitamme jälkeen -
toit Alfonsosi näytille ja ilmoitit meneväsi miehelään.
Katso, Sandoval yrittää esittää selvää.
Pablo parka.
Outoa. Tuskin tunnistan itseäni.
Olen tuossa kuin eri ihminen. - Kuka sitten olit?
Millainen olit? - En oikein tiedä.
Suora, konservatiivinen... - Mahtipontinen.
Tarkka. - Joustamaton.
Nuori. Benjamin, minä olin nuori.
Sinäkin olit nuori. Ei yhtään harmaata.
Ja entäs tuo vakava nuorukainen?
Olin eri ihminen silloin.
Siitä romaanistasi voi tulla hyvä.
Mutta se ei ole minua varten.
Haluat ehtoovuoSinasi katsoa taaksepäin.
Minä en voi. Minun on mentävä joka päivä töihin.
On kestettävä tätäkin oikeudenkäyttöä...
Päivän päätteeksi minun on mentävä kotiin -
mieheni luo... Ja rakkaiden lasteni luo.
Olen aina katsonut eteenpäin.
"Taaksepäin" ei kuulu toimenkuvaani.
Totean itseni kykenemättömäksi siihen.
Voi luoja, millainen tapaus. Se ei katoa koskaan.
MoraleS...
Päivää. - Mitä kuuluu?
Espósito. - Aivan. Mitä kuuluu?
Hyvää, entä teille? - Tässä ollaan yhä.
Haluatteko istua? - Mikäs siinä.
Kuinka sujuu? - Tässä kuusSa käyn tiistaisin ja torstaisin.
Mitä? - Tällä asemalla. Muina päivinä käyn muualla.
Vaihdan päiviä kerran kuussa.
Vielä se tyyppi ilmestyy.
ASuu muualla, koska tietää jäävänsä täällä kiinni.
Siitä on nyt vuosi. Eihän tutkintaa ole lopetettu?
Ei, ei.
Taidatte pitää minua hulluna. - En.
Älkää olko huolissanne. - En toki.
Pahinta on se, että alan unohtaa. Joudun oikein muistelemaan häntä.
Kuolinpäivänään hän laittoi sitruunateetä.
Olin yskinyt yön, ja se helpottaisi oloa.
Muistan kaikkea hölmöä.
Sitten alan epäillä enkä muista, oliko teessä sitruunaa vai hunajaa.
En edes tiedä, ovatko muistoni aitoja.
Anteeksi. Minulla olisi asiaa.
Tulkaa vain. - Kiitos.
Eilen tapahtui jotakin.
Mietin sitä koko yön.
Mietin teitä. Oletteko koskaan...
Oletteko koskaan nähnyt asioita eri kantilta?
Onko jonkun toisen kokema asia valaissut teidän omaa elämäänne?
Jatkakaa. - Hyvä on.
Ajattelin: "Täytyy puhua lrenelle."
Ehkä saatte paskaraivarin... Anteeksi.
Ehkä haluatte tappaa minut, mutta... Minun on silti tehtävä tämä.
Pieni hetki, suljen oven.
Sandoval, ilmoitan kun olen vapaa. - Benjamin kutsui minut.
Niin. Ajattelin, että voisimme jutella kolmisin. - Anteeksi...
Näin Moralesin eilen rautatieasemalla.
Tiedättekö, mitä hän teki?
Kristallipalloni särkyi.
Hän etsii surmaajaa asemilta.
Joka jumalan päivä, oltuaan päivän pankissa töissä.
Aikamoista rakkautta. Koskettavaa.
On kuin vaimon kuolema olisi jättänyt hänet ajan vangiksi.
Olisit nähnyt hänen silmänsä, Pablo. Ne säteilivät silkkaa rakkautta.
Voiko sellaista kuvitellakaan?
Arkinen aherrus ei sitä himmennä.
Minulla ei ole moisesta kokemusta.
Meistä hän ansaitsee uuden tilaisuuden.
Mitä voin tehdä? - Tutkintaa pitää jatkaa.
Pyydätte tuhoamaan asiakirjan, jonka minä ja tuomari allekirjoitimme.
Väärentämään lausuntoja ja päiväyksiä -
jotta tapaus olisikin vielä kesken.
Tuo onkin loistoidea... - Älkää viitsikö.
Onko kaikki hyvin?
Onko pöydälläni näkynyt kirjepinoa? - Ei.
Sandoval? - Meni Talcahuanoon.
Livahdat ryyppäämään ja viet todisteita!
Homma on hallusSa. - Jos lrene lukee...
Näpit irti. Oletko seonnut? - Mennään.
lstu hetkeksi alas ja rauhoitu.
Tiedätkö, miksi emme löydä sitä tyyppiä?
Koska olemme tyhmiä. Katso:
"12 kirjettä, 31 liuskaa. 5 työpaikkaa..."
Luinkin jo tämän. - Mennäänkö?
Odota. Olen miettinyt pääni puhki.
Miksi emme löydä sitä tyyppiä? Hän katoaa aina. Missä hän on?
Niin aloin miettiä tyyppejä. Kaikkia.
En vain tätä yhtä, vaan...
Tyyppejä yleensä. - Tyyppiä isolla t:llä.
Tyyppi voi tehdä kaikenlaista muuttuakseen.
Yhtä asiaa ei voi muuttaa. Et sinä, en minä, ei kukaan.
Ajatellaan vaikka minua.
Olen vielä nuori, minulla on hyvä työ ja rakastava vaimo.
Niin, ja haaskaan elämääni ryypiskelyyn.
Kysyt usein: "Miksi olet täällä, Pablo?"
Tiedätkö miksi, Benjamin? Koska se on intohimoni.
Haluan tulla tänne, humaltua -
ja tehdä ryttyilijöistä Selvää.
Minä nautin siitä.
Sama juttu sinulla, Benjamin.
Et saa millään ilveellä lreneä mielestäsi.
Hän odottaa innolla häitään -
pöytälaatikko täynnä morsiuspukulehtiä.
Hän piti jo kihlajaisetkin.
Mutta Sinä odotat ihmettä, Benjamin.
Miksi? Tulehan.
Mitäs notaari? - Terve.
Tässä on se ystäväni.
Espósito. Andretta, ehta notaari ja neuvonantajani. - Annan korttini.
Ystävämme Gómezin ensimmäinen kirje. Anna sen kortin olla...
"Satoi niin, että näytin pahemmalta kuin Oleniak."
Notaari on hyvä. - Juan Carlos Oleniak.
Pelasi Racing ClubiSsa 1960.
Siirtyi Argentinos Juniorsiin 1962 ja palasi Racingiin 1963.
San Lorenzo -ottelussa hän lensi naamalleen ojaan -
ja kastui läpimäräksi.
Meille hän on "Plato", on hän sen sortin akateemikko...
"Tule mukaan, meistä tulee hyvä joukkue."
"Anido ei ole Anido ilman Mesiasta."
Anido ja MesiaS, vuoden -61 mestarit.
Negri, Anido ja Mesias.
Blanco, Peano, Sacchi. Corbatta, Pizzuti, Mansilla, Sosa ja Belen.
"Älä huoli. Olen kuin Manfredini, en Bavastro." Notaari.
Pedro Waldemar Manfredini.
Racing osti hänet pilkkahintaan, ja hänestä kehkeytyi loistava pelaaja.
Julio Bavastro, oikea laitahyökkääjä.
1962- 63 vain kaksi maalitonta peliä.
"En halua kokea Sanchezin kohtaloa." Kuka on Sanchez?
Maalivahti Ataulfo Sanchez, ikuinen vaihtopenkin lämmittäjä.
Vain 17 peliä vuosina 1957- 1961.
Mitä Racing on teille? - lntohimo.
Vaikkei mestaruutta 9 vuoteen?
lntohimo on intohimo. - Niin, Benjamin.
Mies voi vaihtaa kasvot, kodin, perheen -
tyttöystävän, uskonnon, Jumalan.
Yhtä asiaa ei voi vaihtaa: intohimoa.
Huikea jalkapalloilta Duco-stadionilla!
Huracán vastaan Avellanidan Racing Club!
Luvassa on huippuottelu!
Racing ei ole ollut parhaassa iskussa -
ja sen on pantava parastaan, jos mielii kohti mestaruutta.
Jorge syöttää Brindisille, joka etenee vasenta laitaa.
Houseman ei mahda mitään.
Syöttö keskelle, Nestor Escolalle. Roberto Diaz vetää vasemmalta...
Ylärimaan! Huracán selvisi tästä!
Racing oli vähällä tehdä maalin!
Älytöntä. Silkkaa kaaosta.
Et tunne jalkapalloa. Ole kärsivällinen.
Liikaa väkeä. Mahdotonta.
Tuolla hän on! Tuolla! - Missä? En minä näe.
Anteeksi...
lsidoro Gómez...
Tule, mennään.
Mikä nyt on? - En jaksa enää.
Jo kuukausi mennyt. 4 ottelua. - Pitää olla kärsivällinen.
Piru vieköön... Gómez! Älä mene!
Älä karkaa! Tule tänne!
Tule tänne!
No niin! Benjamin, vauhtia!
Hän pääsi livahtamaan!
Missä Baez on?
Baez! Näitkö häntä? - Miltä hän näyttää?
Annoin kuvan! - Kuinka pitkä?
Keskipitkä, laiha... Hän livahtaa!
En kestä! Kehtaa vielä kysellä!
Olisi ollut tuolla! - Hän ei tunne koko tyyppiä.
Mikset antanut kuvaa? - HaiSta jo paska!
Eikö saa paskantaa rauhassa!
Ulos sieltä! - Varettu! Painu hiiteen!
Poliisi on täällä, sinun ei käy kuinkaan.
Mikä poliisi? Älä vedätä.
Pablo!
Anteeksi. Miten sujuu? - Odotan Sandovalia.
Miksi? - Esitän kunnon tyyppiä, ja hän... Selitän myöhemmin.
lkivanha temppu. Llman tuomaria ei kuulustella.
Se onkin tehtävä ennen kuin hän tulee.
ASianajajan on ainakin oltava läsnä. - Ordóñez! Näitkö Sandovalia?
Lähti juuri. - Voi hitto.
Mistä aiotte syyttää häntä? - Eivätkö todisteet muka riitä?
Mies katsoo uhria valokuvissa. Ei riitä.
Sitä tyyppiä pitääkin pehmittää.
Jospa se ei ole hän? Alkää katsoko noin.
Jospa se ei ole hän? - Tietysti on.
Niin, asianajaja? - Alä hoe tuota. Hae Sandoval.
Taksillako? - Niin. Ei, ei. Hän käy aamuisin Robertinolla.
Ei. Odota, Eduardo.
Mitä te teette? - Anteeksi.
Se on hän. - Mistä tiedätte?
En mistään. Minä vain tiedän. - Miten?
Gómez, lsidoro Nestor.
Henkilötunnus? - 10740925.
Siviilisääty? - Naimaton.
Osoite? - Mocoretá 2428, lsidro Casanova.
Millä junalla tulette kaupunkiin?
- En tule junalla, vaan bussi 96:lla.
Mikä nyt on?
Mo... core...
Surkea vehje.
"A" ei toimi.
Odottakaa.
Mistä on kyse?
Kertokaa, minä pyydän.
Liliana Coloto MoraleSin raiskausmurha -
tapahtui 21. kesäkuuta 1974.
Te olette epäiltynä. Otan lausuntonne.
Teillä on oikeus asianajajaan. - Hetkinen.
Liliana Coloto?
Tunsin hänet ChivilcoysSa. Mitä hänelle tapahtui?
Sanokaahan, miksi olette ollut 3 päivää vangittuna?
En tiedä. Olin matsisSa... - Niin, ja pakenitte.
Mitä itse tekisitte, jos kaksi kahjoa kävisi päälle?
Miten Lilianan kävi? - Gómez, älkää...
Tiedän, että raiskasitte ja tapoitte hänet.
Lilianan? En ikinä tekisi sellaista.
En ole käynyt Chivilcoyssa yli vuoteen.
Etsimme teitä surman jälkeen.
Häivyitte majapaikastanne, jätitte työnne.
Mistä majapaikasta... - Alkää esittäkö tyhmää!
Piedras-kadulta. - Siitä on jo vuosi. Lähdin, kun se maksoi liikaa.
Entä työpaikka? - Löysin paremman.
Miten se liittyy Lilianaan?
Olimme lapsuudenystäviä.
Sandovalia ei löydy.
Mitä? - Sandoval katosi.
No, mitäs nyt sitten...
Fortuna tulee kohta. Odotetaan häntä.
Aivan. Ehkä...
Saatatte olla oikeassa.
Niin voi olla parempi. Pieni hetki...
Kuulkaa, Gómez.
Tapaustanne käsittelevä tuomari tulee pian, joten odotamme häntä.
Niin? - Anteeksi, avust... aSianajaja.
Tiedän, että hoidatte tätä tapausta.
Mutta...
Hän ei ole voinut tehdä sitä.
Mennään ulos... - Hetki. Katsokaa häntä.
Hän ei voinut tehdä sitä.
Katson ruumiinavausraportista.
Coloton tyttö...
Tässä. 170 senttiä, 58 kiloa.
Katsokaa, mitä hänelle tehtiin.
Valitan, Gómez. Ei mene läpi.
Amatsoni ja pygmi?
Hän oli kaunis nainen.
Katsokaa tätä naamaa.
Sellainen kaunotar ei huoli ketä tahansa.
Hänelle kelpaa vain tosimies.
Luuletteko? Tai siiS...
Ovea ei murrettu.
Nainen siis tunSi hyökkääjän. - Niin.
Sellainen nainen ei muistaisi tätä miestä.
Paitsi jos hän oli prostituoitu.
Jotkut Saavat vain rahalla.
Kuka hän on? - Turpa kiinni nyt.
Ei, hän oli kunnon tyttö.
Siinä olen samaa mieltä.
Hän petti sitä pankkivirkailijaa.
Siinä vasta aisankannattaja!
Mitä naurat, idiootti?
Se tyyppi, joka todisti viimeksi...
Sandoval? - Niin. Hän oli tytön rakastaja.
Pitkä, komea, harteikas. Sellainen mies saa naisen hehkumaan.
Katsokaa tätä onnetonta. Hänet nähdessään tyttö ajatteli:
"Se ääliö, joka muikistelee valokuvissa."
Eikö niin?
Onko niin vai eikö ole?
Kiinni jäit, paskiainen!
Viekää hänet pois!
Minä nappasin sinut! - Viekää jo hänet!
Te olette hulluja.
Hulluja.
Kuunnelkaa, Benjamin.
"Oikean parietaaliluun vamma osoittaa -
että hyökkääjä oli vahva ja lihaksikas."
Katsokaa. Kaksi heinänkortta.
"Vaginan vammojen syvyys -
kertoo hyökkääjän olleen hyvinvarustettu."
Tällä tuskin on prinssinakkia isompaa.
Siinä on, huora. Mitäs tykkäät?
Muru, isottelet ihan suotta. Olet pieni kuin mikä.
Eikä sinussa ole minulle miestä.
Vai ei ole miestä? Helvetin huora!
Panin siltä muijalta aivot pellolle!
Se huora! Panin siltä aivot pellolle!
Lopettakaa, päästäkää irti...
Antakaa olla, Benjamin. - lrti minusta!
Tapan sinut, jos kosketkin häneen!
Oletko sinä Espósito?
Oletko Espósito vai et?
Niin? - Minä täällä. Herätinkö?
Et, minä... kirjoitin vähän.
Miksi valvot vielä? - Ajattelin vain...
Et kai? - Kyllä, senkin hölmö.
Haluan sitten lukea sen romaanisi.
Se oliSi mukavaa. Haluatko jutella?
Juon teeni ja yritän saada unta. - Selvä.
Hei sitten. - Hei.
lrene, ompelija tuli.
Sait hienon hunnun. Tule kokeilemaan.
Ihan kohta.
Niin? Morales, pitkästä aikaa!
Katson kyllä, ilman ääntä tosin.
Mitä?
Heidän ansiostaan saavutamme paljon -
sillä ihmiset eivät pysty siihen yksin...
Neiti Menéndez Hastings 42. piiriStä.
Tulimme tapaamaan herra Romanoa. - Hän on varattu. Mistä on kyse?
Ei sinne voi mennä! - Jätän teille tietoni...
Haluan nuo, joiden käsi on ylhäällä...
Mitä? Oletko hullu? - Sinä olet hullu.
Mitä... - Meillä on asiaa.
Voitteko poistua hetkeksi?
Olisitte soittaneet. Ei ole kahviakaan.
lsidoro Gómez, pidätetty raiskausmurhasta.
Kuulimme, että hänet on vapautettu. Se pitää paikkansa. Onko Sanottavaa?
Teidän kahden kannattaa käydä enemmän ulkona.
Oikeus on saari, tämä on tosimaailmaa.
Kun te ammuskelette lintuja, me täällä käymme viidakkotaistelua.
Gómez, Gómez... Aivan.
Hän auttoi meitä ollessaan vankilassa.
Antoi tietoja, vakoili nuoria sissejä...
Hän teki hyvää työtä.
Onko jokin vialla?
Ymmärrättekö, mitä te sanotte?
Hän sai tuomion murhasta. - Ehkä, mutta hän on myös älykäs ja rohkea.
Hän murtautuu koteihin ja hoitaa hommansa.
Muu ei kuulu meille.
Kapinallisia on kaikkialla.
Jos käyttäisimme apuna vain kunnon väkeä...
Tuomari Fortuna tuomitsi hänet...
Vapautit hänet kostoksi minulle, eikö niin?
Luuletko, etten tiedä sitä?
Kumpaan kysymykseen vastaan ensin?
Onko se totta? - Kuulkaahan...
Jos saan pyytää... Alkää sekaantuko tähän.
Aiotteko tehdä valituksen?
Valitan, ette voi tehdä mitään.
Paitsi palata töihinne ja olla tarkkana.
Uutta Argentiinaa ei opeteta Harvardissa.
Miksi sinä tulit? Ajatko omaa etuasi?
Luuletko saavasi hänet?
Hän luki lakia, sinä kävit opistoa.
Hän on nuori ja rikas, sinä vanha ja köyhä.
Hän on Menéndez HaStings, sinä olet pelkkä EspóSito.
Hänen asemansa on turvattu, sinun ei.
Päästä hänet omaan maailmaansa.
Jos on sanottavaa minulle, tule yksin, niin jutellaan.
Mennään, lrene.
On teissä jotakin yhteistä. Te kumpikaan ette voi tehdä mitään.
Puhuitte elinkautisesta.
Niin, sen hän ansaitsisi. - Mutta?
Se oikeuslaitoksen väki viiS veisaa oikeudesta.
Ja nyt emme pääse lähellekään häntä.
Entä jos minä pääsisinkin?
Mitä Saisin neljällä luodilla? Elinkautisen.
Gómez olisi vapaa, ja minä istuisin Sellissä 50 vuotta -
kadehtien hänen hyvää onneaan.
Ei.
Elinkautinen olisi ollut kohtuus.
Voisinpa auttaa teitä. En vain tiedä, miten.
Kuka tietää? Ehkä joskus toiste...
No niin... - Minä maksan.
Ei. - Joimme vain kahvit.
Kiitos teille kaikesta.
En olisi nyt tässä ilman teitä.
Jään paljosta velkaa.
ASianajaja, siitä lgarzábalin kansiosta...
Älä sano minua asianajajaksi! Jos tuomari kuulee, olen pulassa.
Kopioitko jo tiedot? - Teen sitä juuri.
Ja olet täällä, vaikka pitäisi olla siellä?
Benjamin.
Niin?
Milloin taas puhutte minulle? - Puhun teille joka päivä.
Asemani ei ole turvattu.
Enkä ole eri maailmasta. - Kunpa vain...
lrene, annetaan olla. - Mikä?
Naitte sen insinöörin, Zapiola Menéndez Urtubiea minkä lie.
Ette kai ole mustaSukkainen? - No en. Toivotan kaikkea hyvää.
Ei vastalauseita? - Ei.
Vastustakaa nyt.
lrene, minä pyydän.
Mitä katsot? Mitä haluat? Mene pois.
Tulkaa.
Missä tapaamme? - Miksi?
Voitte eSittää vastalauseen elämästäni, sulhasestani -
naimisiinmenostani ja kaikesta muusta.
Mennään töiden jälkeen kahville.
Aika?
Puoli yhdeksän. Paikka? - Las lmmortales.
Richmond. - Anteeksi, en ajatellut tyylillä.
Ei, Benjamin. Haluan kauas täältä.
Mitä vakoilet? - Anteeksi. Teille on puhelu, jostain baarista.
Pablo Sandoval, helvetin paskiainen.
Siivoahan suusi!
Ei, Benjamin! Soittivat sinulle...
Mikä on? - Minähän käskin jättää ystäväni rauhaan!
Tämä on meidän asiamme! - Mokoma juoppo!
Minäkö juoppo? Helvetin fasisti!
Tuo mies on natsi!
Olen 42. tuomiopiiristä, minä hoidan tämän.
Mennään. - Pidättäkää nuo paskat! Telkien taakSe, niin johan oppivat!
Haista sinä... - Missä takki?
Takki... - Päälläsi.
Milloin vaimosi tulee töistä?
Kahdeksalta. - Outoa, kukaan ei vastaa.
Suuta kuivaa. Olisiko mitään...
Hän ei vaStaa... Anna sen olla!
Ei hän vastaa ikinä. - MikSei?
Puhelin ei toimi. - Miten niin? Pane se pois!
Olen sanonut tuhat kertaa.
Halusin heidät oikeuden eteen.
Sinä et auttanut. - Siitä on puoli vuotta.
Puhelin hajosi vuosi Sitten. PaskiaiSet eivät korjanneet.
Et voi olla täällä yötä.
Pane se poiS. Älä koske mihinkään.
Jos joskus soittaisit, tietäisit.
Anna olla. Mitä sinä etsit?
Halusin heidät oikeuden eteen.
Katso minuun. Tapaatko jonkun? - En...
Tapaat sinä. Ja minä lähden. En halua olla ilonpilaaja.
Helkkarin huonekalut...
Käy istumaan. - Törmäilen koko ajan.
lstu, niin tulee parempi olo.
Mitä kello on? - Makuuhuoneessa on...
Missä? Tämä on minun taloni.
Hyvin menee, oikein hyvin.
RauhaSsa nyt. - Hyvin menee.
Puhun vaimollesi, ettei hän tapa sinua.
Soita hänelle. - Ei hänen puhelimensa toimi.
Minun puhelimeni ei toimi. Käytä omaasi.
Pysy siinä. Älä koske mihinkään. Tulen ihan kohta.
Sammuta valo. - Selvä.
Napataan se paskiainen. Napataan hänet.
Teimme koko päivän töitä... - Antaa olla.
Anna kun selitän. - Tämä on sitten viimeinen kerta!
Sanoin jo viimeksi...
Hän tarvitsee apua. - Hänkö?
Jos autamme häntä, kaikilla on helpompaa.
Haluat hänestä eroon. -Älä nyt.
Mitä ihmettä? Odota...
Mitä nyt? - En tiedä. Pablo?
Älä pelottele... - Odota Siinä.
Pablo?
Ei! - Mitä on tapahtunut?
Mitä tapahtui?
Älytöntä. - Niin on, jos se hullu löytää teidät.
Teitä hän jahtaa. - lsälläni on Suhteita.
Ei Romano minuun kajoa. - Jujuy, herran tähden!
Serkkuni ovat kuin lääninherroja. Olette turvassa siellä.
Mitä minä teen Jujuyssa? - Pyöritätte papereita niin kuin täälläkin.
Ehei. En voi lähteä sinne. Minä aSun täällä ja...
Kaikki on täällä.
Mitä me voimme tehdä... täällä?
Me.
Siis... sinä ja minä.
Emme voi tehdä yhtään mitään.
Se on raakaverSio.
Tuon lisää.
Talosi on sellainen kuin ajattelinkin. - Eli?
Juuri tällaiseksi minä kuvittelin sen.
Kuvittelin omasi ihan erilaiseksi.
Oletko nähnyt taloni? - Kuvittelin vain.
Aivan erilaiseksi.
Mitä tämä tarkoittaa?
Tässä lukee "pelkään". Mitä sinä pelkäät?
Ei, minä... riipustelin, puoliunessa.
Herättelin inspiraatiota.
No, anna tulla.
Se on romaani.
Sen ei tarvitse olla totta tai uskottava.
Niin... Siis mitä? Eikö se ole uskottava?
Benjamin... Se kohta, missä... Mies lähtee Jujuy'hin...
Mitä siitä? - Hän itkee täysin murtuneena...
Tyttö juoksee unelmiensa miehen perään...
Ja heidän kätensä ovat ikkunalasilla kuin yhtä.
Nainen itkee kuin tietäen joutuvansa elämään vailla rakkautta.
Hän miltei kaatuu raiteille julistaen rakkautta -
jota ei tohtinut tunnuStaa...
Niin tapahtui, eikö totta?
Jos niin todella tapahtui...
...mikset ottanut minua mukaasi?
Hölmö.
KuinkaS tarina jatkuu?
Voin sanoa, että se tyyppi laski Andeilla laamoja 10 vuotta.
Kun hän palasi, olit piirisyyttäjä, vaimo -
ja kahden lapsen äiti. Sopiiko?
Tai ehkä mieS palasi naituaan rikkaan jujuylaisen tytön.
Niin ihanaisen...
Ei ollut hänen syytään, etten rakastanut häntä.
Surkea loppu. - Aivan paskaa.
En halua, että sama toistuu.
Miksi en tee asialle mitään?
Olen miettinyt sitä 25 vuotta ja hokenut yhtä ja samaa.
"Anna menneiden olla. Älä mieti niitä."
Minkä menneiden? Se oli tätä elämää. Se on tätä elämää.
Haluan ymmärtää.
Miten voi elää tyhjää elämää? Elämää, joka ei sisällä mitään?
Miten sellaiseen pystyy?
Ajan haaskausta. Ei häntä löydy.
Etkö muista, miten virallinen hän oli?
Kuka nykyään tekee osoitteen- muutoksen? Aataminaikuista.
Gómez, lSidoro. Espora 691, Chivilcoy.
Hänen äitinsä osoite. Minähän sanoin.
Laki vaatii ilmoittamaan uuden osoitteen.
Ei se ole halusta kiinni. Ymmärrättekö? - Kyllä.
MoraleS, Ricardo. Heitä on... neljä. - Haetaan henkilötunnuksella.
Mikä on ensimmäinen numerosi? - 3, entä sinun?
Miksi sitä kysyt? - Mitä? Enkö saa...
5 ja 6... Tässä. MoraleS, Ricardo Agustin.
Vaihtoi osoitetta 1975. Kirjoitahan muistiin, aatami...
Mitä asiaa?
Morales.
Mitä kuuluu? Muistatteko?
Espósito. Oikeustalo, 25 vuotta sitten.
Melkoinen yllätys. - Niin taitaa olla.
Mitä kuuluu? - Hyvää.
Siitä onkin aikaa.
Olipa yllätys. - Niin.
Käykää sisään. Saako olla kahvia?
Kahvia? Eikö näillä main juoda matéta?
Näillä main? Olen pankissa päivät pitkät.
Yhä vain. Kahvi maistuisi, kiitos.
Muutitte heti tänne. - Niin, halusin aloittaa alusta.
Onneksi pankkeja on kaikkialla.
SyrjäiSet konttorit eivät monia kiehdo.
Minä sain ylennyksenkin. - Kas vain.
Muistatteko Lilianan?
Tietenkin.
Miten teillä menee? - Tässä ollaan.
Oletteko naimisisSa... - En.
Kai minä panin silloin... Pillit pussiin.
Yritin kyllä, mutta tiedättekö mitä?
Se ei ole helppoa.
Minä menin naimiSiin. - Niinkö?
Mutta ei se toiminut. Liekö vika minussa, vai...
Se ei ole helppoa. - Ei.
Aikamoinen tarina.
Uskomatonta. - Ihmettelen sitä itsekin.
Teksti kaipaisi kyllä vähän väriä.
Järjetöntä. - Muistan Sen ikuisesti.
Kyllä se kannattaiSi vain unohtaa. Tiedän kokemuksesta.
Tehän tulitte tänne Gómezin takia.
Miten niin? - Hänet oli vapautettu. Ehkä hän etsi teitä.
Ei, ei.
En minä Gómezia pelkää.
Ehkä hän on jo kuollut. - Ehkä.
Minä sain etsijät perääni. - Tiedän.
Miten? - Luin siitä. Löysivät ystävänne.
Aivan. Sandoval-parka.
Muistatteko Sandovalin? - En.
Hän oli työtoverini.
Koska he eivät löytäneet minua, he hoitelivat hänet. - Paskiaiset.
Eikö Gómezia löydetty? - Arvatkaa.
Se porukka voi tehdä mitä vain.
Haluaisin kysyä teiltä yhtä asiaa.
Miten opitte elämään ilman Lilianaa?
Siitä on 25 vuotta. - Ihme, että kestitte.
25 vuotta. - Se surmaajakin vapautui...
Siitä on 25 vuotta! Unohtakaa jo.
llman minua ette olisi nyt tässä.
Jäitte palveluksen velkaa.
Mitä minun oikein pitäisi sanoa?
Mies vapautui, ettekä tehnyt mitään.
En voinut tehdä mitään? - Ettekö?
En! - Etsitte häntä vuoden ja sitten annoitte asian olla?
Sekin vuosi meni hukkaan! Minkä minä voin?
lstutte siis vain työpöytänne ääressä?
Paraskin puhumaan! - Samoin.
Mitä Sitten? Ei tämä ole teidän elämäänne.
Ei, Morales. Olette väärässä.
En ole nähnyt rakkautenne vertaa. En keneSsäkään.
En kenessäkään, koskaan.
Poistukaa talostani.
Nyt heti, pyydän.
Tämä on minun elämääni, ei teidän.
Olen pahoillani. Minä...
lkä tekee tehtävänsä.
Niinhän se taitaa olla.
Mietin sitä aina vain... - Menkää kotiinne miettimään.
Gómez ei tappanut Sandovalia.
Mitä Sitten? - Hän tunsi myös minut.
Hän oliSi odottanut minua.
Mietin vain...
Kotonani oli pari valokuvaa minusta.
Samalla kun Sandoval surmattiin, ne valokuvat kaadettiin.
Vain niihin oli koskettu.
Ajattelin, että...
Ajattelen yhä...
Oletko sinä Espósito?
Kuulitko, paskiainen? Oletko Espósito?
Mitä tämä on? - Mitä teet?
Vastaa.
Minne olet menossa? - Minä vain...
Mihin menet? - Tähän.
Mitä meinaat?
Panen vain levyn soimaan.
Levyn? Kuules nyt.
Oletko Espósito vai etkö ole?
Olen minä.
En voi käydä edes haudalla, häpeän niin.
Tai ehkä siinä ei käynyt niin.
Ehkä hän nukkui eikä nähnyt tappajia.
Ehkä kuvat kaatuivat vahingossa.
En tiedä.
En enää tiedä, mitä ajatella.
Miettikää tarkoin.
Meille jäävät vain muistot. Valitkaa edes ne mukavimmat.
Yhtä asiaa en pysty unohtamaan.
Pablon viimeisiä Sanoja minulle.
"Älä huoli, Benjamin. Napataan se paskiainen."
Niin aion tehdä.
Jos hän vain on hengissä.
Odottakaa.
Käykää istumaan.
Voitte lakata etsimästä.
En voinut kertoa viranomaisille. Tiesin, että häntä suojellaan.
Tiesin myös, että hän tulisi vielä...
...etsimään teitä.
Hei, Gómez!
Hävitin ruumiin. Tyyppiä ei ilmeisesti kaivattu.
Kannattiko se?
Älkää enää ajatelko sitä.
Mitä väliä sillä on? Vaimoni on kuollut.
Samoin teidän ystävänne, ja Gómez.
Älkää märehtikö sitä.
Pian mietitte, olisiko sen voinut estää.
Tuhat menneisyyttä, ei tulevaisuutta.
Uskokaa minua ja unohtakaa.
Teille jäävät vain muistot.
Olin palveluksen velkaa. Nyt olemme tasoissa.
Älkää ajatelko sitä.
Älkää ajatelko sitä enää.
Mietin sitä aina vain.
Mitä saisin neljällä luodilla?
Tämä on minun elämääni, ei teidän.
Menkää kotiinne miettimään.
Napataan hänet.
Olen miettinyt sitä 25 vuotta.
Se oli tätä elämää, ei mennyttä.
Tyyppi voi tehdä mitä vain muuttuakseen.
Mitä saisin neljällä luodilla?
Yhtä asiaa ei voi muuttaa kukaan.
Miten voi elää tyhjää elämää?
Miten voi elää ellei elämä sisällä mitään?
Miten siihen pystyy?
Panin siltä aivot pellolle! - Hyvitystä?
Älä...
Ihan kuin vaimon kuoltua hän olisi jäänyt ajan vangiksi...
Vaimoni on kuollut, samoin ystävänne, ja Gómez.
Hän nukahtaisi myrkkyruiskeeseen.
Ei kukaan, Benjamin.
Eläköön vanhaksi. Kokekoon tyhjän elämän.
Miten aloititte alusta? - Siitä on 25 vuotta!
25 vuotta, Espósito. Unohtakaa jo.
Minä pyydän...
Sanokaa hänelle...
Sanokaa, että edes puhuisi minulle.
Minä pyydän...
Puhuitte elinkautisesta.
Pelkään
Rakastan sinua
Onko hän paikalla? - Huoneessaan.
Olet elossa. - Niin.
Haluan puhua kanssasi.
Tuonko kahvia? - Voit mennä.
Siitä ei tule helppoa.
Ei haittaa.
Sulje ovi.